8 поширених міфів про атомну зброю: що правда, а що ні?
![8 поширених міфів про атомну зброю: що правда, а що ні?](https://www.rbc.ua/static/img/_/v/_vibuh_gettyimages_568878389_9b887becdd31729a7792c8bb94a42de3_650x410.jpg)
Атомна зброя оточена безліччю міфів та оман, які формувалися протягом десятиліть. З моменту свого створення воно викликає страх та захоплення, а також численні суперечки та домисли.
РБК-Україна (проект Styler) розповідає про популярні хибні думки про атомну зброю, які варто знати.
Атомна зброя нестримна і непереможна
Один із найпоширеніших міфів свідчить, що ядерна зброя всемогутня і її не можна зупинити. Хоча воно дійсно має неймовірну руйнівну силу, існує ряд методів захисту і стратегій, що дозволяють пом'якшити його вплив.
Факт
Розробляються системи протиракетної оборони, така як американська система протиракетної оборони наземного базування (GMD), призначена для перехоплення і знищення ядерних боєголовок, що наближаються, до того, як вони досягнуть своїх цілей.
Крім того, величезну роль у запобіганні застосуванню ядерної зброї відіграють прогрес у системах раннього попередження та зусилля міжнародної дипломатії, такі як договори з контролю над озброєннями (наприклад, СНО, СНО-III).
Ядерна війна знищить усе людство
Уявлення про те, що ядерна війна призведе до вимирання людства, є драматичним, хоч і перебільшеним переконанням.
Факт
Хоча великомасштабний ядерний конфлікт, безперечно, призведе до безпрецедентних руйнувань та втрат життя, експерти стверджують, що він не обов'язково призведе до зникнення людей.
Екологічні та кліматичні наслідки, відомі як ядерна зима, можуть спричинити серйозний колапс сільського господарства та соціальні потрясіння, але осередки людської цивілізації можуть вижити.
Дослідження, такі як ті, що проводяться Міжнародними медиками із запобігання ядерній війні (IPPNW), наголошують на катастрофічних наслідках, але не передбачають повного знищення.
Ядерна зброя є у більшій кількості країн, ніж насправді
Існує помилкова думка, що ядерна зброя має набагато більшу кількість країн, ніж це насправді.
Факт
Станом на 2024 рік відомо, що ядерна зброя є лише у дев'яти країн: США, Росії, Великобританії, Франції, Китаю, Індії, Пакистану, Ізраїлю та Північної Кореї.
Ця обмежена кількість є результатом суворих обмежень та міжнародних договорів, спрямованих на нерозповсюдження ядерної зброї, таких як Договір про нерозповсюдження ядерної зброї (ДНЯЗ). Він відіграв важливу роль у запобіганні розповсюдженню ядерної зброї та сприянню роззброєнню.
Які країни входять до ядерного клубу (фото: Business Insider)
Маломощна "тактична" ядерна зброя безпечна
Термін "тактична ядерна зброя" часто призводить до думки, що ці менші за розміром бомби менш небезпечні або більш "застосовні", ніж їхні стратегічні аналоги.
Тактична ядерна зброя, хоч і має меншу потужність, ніж стратегічна, як і раніше, має руйнівну силу, здатну призвести до значних людських втрат і екологічних катастроф.
Доповідь Федерації американських вчених (FAS) наголошує, що застосування навіть одиниці тактичної ядерної зброї може призвести до ескалації конфлікту у повномасштабну ядерну війну, роблячи її вкрай небезпечним.
Атомні бомби поклали край Другій світовій війні
Поширена, але спрощена думка свідчить, що атомні бомбардування Хіросіми та Нагасакі стали єдиною причиною капітуляції Японії у Другій світовій війні.
Факт
Хоча бомбардування відіграло вирішальну роль, вони не були єдиною причиною капітуляції Японії. Історичний аналіз показує, що оголошення війни Японії Радянським Союзом та подальше вторгнення до Маньчжурії також зіграли ключову роль капітуляції Японії.
Поєднання цих подій призвело до ситуації, в якій японське керівництво визнало подальший опір безглуздим.
Бомбардування Хіросіми (фото: Mises Institute)
Ядерна зброя не застосовувалася з часів Другої світової війни
Багато хто вважає, що ядерна зброя використовувалася лише двічі - у Хіросімі та Нагасакі.
Факт
Справді, з 1945 року ядерна зброя не застосовувалась у військових конфліктах. Однак проводилося безліч випробувань, а також були ситуації, коли світ опинився на межі ядерної війни. Яскравим прикладом є Карибська криза 1962 року, коли світ опинився на волоску від ядерної війни.
Крім того, по всьому світу було проведено понад 2000 ядерних випробувань, які вплинули на довкілля та здоров'я, особливо серед місцевого населення в районах випробувань.
Сполучені Штати почали використовувати Маршаллові Острови як полігон для випробувань ядерної зброї з 1946 року (фото: Wikimedia)
Ядерний вибух миттєво знищить ціле місто
Образ ядерного вибуху, що миттєво стирає з лиця землі ціле місто, є потужним і живучим.
Факт
Реальність складніша. Масштаб руйнувань залежить від потужності бомби, висоти її підриву та географічних особливостей міста. Наприклад, бомба, скинута на Хіросіму, мала потужність близько 15 кілотонн і спричинила масові руйнування та людські жертви, але далеко не всі будівлі були повністю зруйновані.
Сучасна ядерна зброя набагато потужніша, але навіть її вплив змінюватиметься залежно від цих факторів. Первинний вибух, теплове випромінювання та подальші пожежі призведуть до масштабних руйнувань, але не всі райони міста постраждають однаково.
"Впасти і сховатися" - марна міра
Дії громадянської оборони часів Холодної війни, відомі як "впасти і сховатися", часто висміюються як неефективні проти ядерного вибуху.
Факт
Хоча "впасти і сховатися" не захистить від прямого влучення або безпосереднього впливу початкового вибуху, це може врятувати життя людей у районах, віддалених від епіцентру. Ця порада покликана захистити людей від уламків і теплового спалаху, що може викликати серйозні опіки.
Згідно зі звітом Міністерства внутрішньої безпеки США, укриття може значно знизити кількість травм, спричинених вибуховою хвилею та жаром.
Важливо відзначити: "Впасти і сховатись" - це крайній захід, і ніщо не може повністю захистити від ядерного вибуху. Однак у певних ситуаціях це може допомогти вижити.
Раніше ми писали, що вчені показали, якою може бути ядерна зима.
Також нагадаємо, що українець разом із Оппенгеймером розробив атомну бомбу США.
Під час підготовки матеріалу використовувалися такі джерела: Washington Post, Publishers Weekly, RealistRevolt.